- Nå, er du så klar min pige? - Jeg er ved at dø af skræk.
Hvorfor står de dér? Han må ikke se mig. Sig, han skal gå.
- Hvad sker der? - Døren er gået i baglås.
- Er præsten ikke kommet? - Det betyder ulykke.
Låsesmeden er i gang.
- Så, nu er der låst op. - Gå så!
Vindfeldt! Præsten... Hun ligger derinde.
Jeg sagde, det betød ulykke.
Jeg må bede alle forlade kirken og området med det samme.
Hun er død.
- Jeg vil giftes. - Mm...
Intet stort, bare os fire. Eller er det for kedeligt uden en fest?
- Fest? - Når vi skal giftes.
- Hvorfor skal vi giftes? - Hvis der sker mig noget.
Nakskov... Jeg kunne være død. Og så får staten min pension.
Jeg troede, det var kærlighed. Men så er det bare rent praktisk.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Klokken er slet ikke 12. - Mon ikke I er for tidligt oppe.
Man skal stå tidligt op, når man planlægger bryllup.
- Skal I giftes? Hvor vildt! - Bare på rådhuset.
Nej, det skal være rigtigt. Tobias, de skal giftes.
- Skal I? - Ja, det siger din mor.
- Behøver vi sige det til nogen? - Ja, det skal da være rigtigt.
Det bliver på rådhuset. Ikke noget: "Til døden jer skiller."
Nu slår de præster ihjel. En kvindelig.
De fandt hende på kirkegulvet i går. Lige før en vielse.
Jeg skal ud på retsmedicinsk. Det bliver så besværligt.
Ulf er på vej derop. Brudens far er en forhenværende kriminalinspektør.
Det er altså min pyjamas.
- Hej. - Hej, du kommer altså selv?
De andre er på vej. Nyder du dit otium?
Nej. Heldigvis er der nogle, der ikke har opdaget, jeg er holdt op.
Husker du "Mordene på Rue Morgue"?
Edgar Allan Poe. Det lukkede rum.
Døren var låst indefra, og nøglen sad i.
Jeg fandt hende her.
Ingen drabsvåben. Ikke andre døre. Ingen anden flugtvej.
- Hvad med vinduerne? - Nej, de kan ikke lukkes op.
Nu har jeg været stationsleder her i 14 år.
Og et halvt år efter er der endelig en sag, der udfordrer de små grå.
Det er sgu da ironisk.
- Hvordan går det ellers? - Jo, jo.
Vi har ikke talt sammen, siden du blev feminist.
Udnævnelsen af Ingrid Dahl er vel positiv særbehandling.
Politik. Jeg ville have større bevillinger -
- og rigspolitichefen ville have en kvindelig drabschef.
- Klarer hun det? - Ja, hun er omgivet af gode folk.
Har politiet ikke tænkt sig at investere mere i præstemord?
Der var 17 mand i går. Forhøringer af hele Nødebo og bryllupsgæster.
Alle, der har været i kirken på det sidste, har fået taget fingeraftryk.
Teknikerne var utrolig grundige. De fandt også en diktafon derovre.
Min kone læste, at Kirsten var i gang med noget radioteater.
- Det kommer i morgen kl. 20. - Du følger godt med, hva'?
- Kendte du pastor Eriksen godt? - Ja, det vil jeg sige.
Var hun sådan lidt depressiv? Jeg husker en fange fra Vejle.
Ham, der begik selvmord ved at knalde hovedet i gulvet.
Selvmord? Det er udelukket.
Selvom hun har haft stor viljestyrke og har villet forlade verden -
- ved at banke hovedet i gulvet, så passer det ikke med læsionerne.
Hvordan er det så sket?
Kan du lide blødkogt æg?
- Hvordan ser kraniet ud? - Som en revnet æggeskal.
Æggeskalsfraktur som efter en teske.
Hvad kan du sige om drabstidspunktet?
Vi målte hendes temperatur til 18,3. Tager vi højde for kulden i kirken -
- er hendes temperatur faldet med 1,2 i timen.
Så hun er gået til sin Fader mellem...
...21 og 23 fredag aften.
Usikkerheden er lidt større. Så vi siger mellem 20.30 og 23.30.
Hvorfor havde hun stor viljestyrke?
Så du hendes fingre? Fortykkede led og hævede slimhinder.
- Sjøgrens Syndrom vil jeg tro. - Som er?
Gigt. Man skal være stærk i troen for at gennemføre en gudstjeneste.
Hvis du vil snakke mere, må du komme med i bad.
Ja, ja. Du bader, jeg går.
Du er sikker på, hun er død på stedet?
Skal jeg hive hende frem og vise hvorfor?
Ingen afværgemærker. Første slag slår hende ud.
Derefter får hun to slag til. Helt unødvendigt.
Det kan ikke lade sig gøre. Det lukkede rum.
- Overnatter du deroppe? - Nej.
Så kan jeg lave mad til os, og så finder vi geniale teorier sammen.
Det er godt med dig.
Hils ham den kedelige.
Heldigt, at brylluppet blev aflyst?
Når folk får papir på hinanden, går noget i stykker.
Mange kender ikke forskel på elske og eje.
- Hvad med ...? - Kærlighed?
Det er Johnny.
Du er hvad ...? Det kan du sgu da ikke.
Hvornår havde du så tænkt dig, jeg skulle være sammen med dem?
- Er du okay? - Min eks flytter til Manchester.
Hun havde et job, da jeg spillede derovre. Det har hun fået tilbage.
Hun har tænkt sig at tage drengene med.
- Det kunne hun da ikke finde på. - Mette kan finde på hvad som helst.
Bare hun er sikker på, jeg bliver ked af det.
"Om jeg så uddeler alt, men ikke har kærlighed, gavner det mig intet."
"Kærligheden er langmodig. Kærligheden er mild."
Paulus.
- Er du bibelstærk? - Nej, det er Sørens yndlingstekst.
"Så bliver da tro, håb og kærlighed."
"Men størst af dem er kærligheden."
Kirketjeneren siger, at hun plejede at gå herover og forberede.
Og så brugte hun den her. Prøv at høre.
Hvad vil du nu?
Det er det sidste, hun siger. Og det er nok den sidste, hun taler med.
- Hvad vil du nu? - Hvad siger det os?
- Det er en, hun kender. - Det er en, hun ikke er bange for.
Vi var lige forbi stationen. De har gjort et kæmpe stykke arbejde.
Vindfeldt, tidl. kriminalinspektør, som tror, han skal nyde sit otium.
- Kan du ikke give os lidt baggrund? - Jo, det skal jeg nok.
Pastorens mand, Jørgen. De har været gift i 10 år, ingen børn.
Jørgen er lærer på Nødebo skole. En lidt underlig fætter.
I hvert fald fuld af løgn.
Han udtaler, at han sov med sin kone natten til lørdag.
Det håber jeg ikke. Hun døde mellem 20.30 og 23.30 fredag aften.
- Lad os få Jørgen Eriksen ind. - Har du tid et øjeblik?
Har du tænkt dig at blive og lede efterforskningen?
Nej, naturligvis ikke. Det gør du.
Så bestemmer jeg. Med al respekt, han mistede sin kone i går.
- Hvem er han? - Det er Christian Lange.
Jørgens chef. Min kone mener, han havde været bedre for præsten.
Åh, jeg har glemt et møde. Jeg er nødt til at løbe. Hils din kone.
Ja, og bliv endelig siddende.
Et vigtigt møde på en søndag?
Drabsvåbnet kan være en skovl eller en spade.
Kirkens redskabsskur stod ulåst.
Teknikerne har tømt det og vil kunne sige noget om et par dage.
- Jeg tager skoleinspektøren. - Hvis I vil læse de her?
Jeg sætter mig over i kirken.
Vindfeldt. Tak for hjælpen. Må jeg ringe senere?
Ja, meget gerne.
Ingrid Dahl, Rigspolitichefens Rejseafdeling.
Må jeg kondolere?
Tak.
- Må jeg komme indenfor? - Ja, kom ind.
Jeg venter hele tiden, at hun skal komme ind ad døren.
Hvad tror du, der er sket?
En galning, der ville stjæle kirkesølvet... Jeg ved det ikke.
- Hvor mødte du egentlig din kone? - På et værtshus.
Jeg var langt ude. Arbejdsløs. Der var ikke noget, der holdt mig oppe.
Hvis ikke hun var kommet forbi, var jeg nok død i dag.
- Hun gav mig troen tilbage. - Troen på Gud?
- På et andet liv uden druk. - Hvad med Gud?
Gud...
En gang imellem er man sikker på, han er et sted derude i universet.
Til andre tider er det bare helt mørkt.
- Hvornår så du hende sidst? - Alt det har jeg fortalt.
Jeg vil gerne høre det igen. Fortæl, hvad der sker fredag aften.
Vi spiser til middag, og hun går over i kirken og forbereder.
- Jeg ser fjernsyn. - I gik ikke en tur?
Nej, jeg gik i seng ved 22-tiden, og da var hun stadig derovre.
- Hun kunne blive ved til kl. 24. - Men hun kom hjem og sov?
- Det er du sikker på? - Ja.
Det kunne jo være, I ikke sov sammen. Men det gjorde I?
- Og stod op sammen? - Mm...
Hvordan havde I det egentlig? Havde I det godt?
Jørgen. Din kone døde mellem 20.30 og 23.30 fredag aften.
Skal vi tage den igen? Hvornår ser du hende sidst?
- Da vi spiste middag. - Ikke senere?
Hvad lavede du resten af aftenen og natten? Du var åbenbart ikke her.
- Nej... - Hvor var du?
- Jeg var... - Prøv med sandheden denne gang.
- Jeg var sammen med en anden. - Kvinde?
Hvornår tog du fra hende?
Lørdag morgen.
Vidste din kone noget om det forhold?
Har hun et navn, den kæreste?
Har du sådan rigtig været på landsholdet? Må jeg få din autograf?
- Nu skal du se. Hvad hedder du? - Christoffer. Og det er min søster.
Jeg har også en dreng, der hedder Christoffer. Hvad hedder du?
- Line. - Skal du også have en?
- Se, mor! - Det er flot. Kom!
Han har rigtig været på landsholdet.
Vi kender hende, der er død.
Skal du af sted?
Ja, jeg har fundet ud af, at mine unger er hos deres mormor.
Det er ret dumt at tage drengene med til England, når I ikke er enige.
Jeg har talt med en jurist i Statsamtet.
Retten vil nok give dig forældremyndigheden.
Det synes jeg måske bare, du skulle fortælle hende.
Ved du, hvad du er? Du er dejlig.
Jeg kommer nok tilbage i aften.
Jeg har kendt hende altid. Vi gik i gymnasiet sammen.
Vi startede på teologi. Jeg sprang fra og blev lærer.
Og ved et mærkeligt tilfælde, det år jeg blev inspektør -
- fik hun embedet som præst i kirken.
Det virker, som om du var tæt på hende?
Det var jeg også.
Bortset fra min kone var hun det menneske, jeg satte højest.
Maria!
- Det er min kone. - Fischer. Rejseholdet.
Vi er meget knuste over det, begge to.
Jeg var i Haderslev med ungerne, da Maria ringede.
Vi talte om at aflyse festen, men det ville Eva ikke have ønsket.
Vel, skat?
Okay. Det gør jeg.
Jeg ringer senere. Det er godt.
- Kigger du forbi kontoret senere? - Hvorfor det?
Vi kan også tage snakken, mens din mand hører det. Jeg er ligeglad.
Skal vi sige kl. 10?
Farvel igen!
- Hvad ville han? - De ved det.
- De ved det i hele byen snart. - Det er ikke nemt for mig det her.
"... Intet usømmeligt. Søger ikke sit eget. Hidser sig ikke op."
"Bærer ikke nag. Glæder sig ikke over uretten ..."
"... men glæder sig over sandheden."
Jeg hedder Jens Olesen. Jeg er kirketjener her.
Det kan jeg gætte. Thomas LaCour, Rejseholdet.
Sikke en stemme hun havde...
...præsten. Og så lige netop den tekst af Paulus.
Som hun holdt allermest af.
- Du ville tale med mig. - Du var i Hillerød fredag aften?
Og så tog du bussen og var hjemme 22.30 og så lys herovre?
Jeg troede, hun havde glemt at slukke her.
- Hvor gør man det henne? - I våbenhuset.
- Tog du så i døren herindtil? - Ja, den var lukket.
Sig mig, Jens... Hvad tror du, der er sket?
Det er da åbenbart for enhver. Det var hans værk.
Kunne du vise mig, hvor du slukkede lyset?
Så du ellers noget fredag aften?
Der kom en ud fra kirken.
- En du kendte? - Han hilste ikke på mig.
Han så mig nok ikke. Det var præstens mand.
- Hvorfor sagde han ikke det i går? - Han glemte det.
Der er fire vidner i bussen 22.37, der har set Jørgen Eriksen -
- gå fra kirken mod præstegården, lige da bussen kører forbi.
Undskyld, jeg forstyrrer. Min genbo er forsikringsmand.
Præsteparret var gensidigt livsforsikrede.
Jørgen er i dag en holden mand. Han får udbetalt næsten to millioner.
Ja, hvad venter vi på? Han er jo fuld af løgn.
Vi tager ham i morgen. Han mistede sin kone i går.
- Vi er ikke ansat i forsorgen. - Vi har ikke nok på ham.
- I min tid var det rigeligt. - Jeg vil tale med elskerinden.
Hvis han stikker af, hvem har så ansvaret?
Det har jeg.
Skal du så ikke vende sagen med Ulf?
Nej! Tak for i aften.
- Gaby, vil du med? - Nej, jeg bliver lidt og arbejder.
Jeg har lejet et værelse ovre på kroen i aften.
- Hej! - Hej.
- Hvorfor tager vi ham ikke? - Hvorfor kører du ikke hjem?
Der er god stemning i dag, hva'?!
Det er hos Ingrid og Søren. Indtal din besked efter klartonen.
Hej, det er mig, hvor er I? Søren, gider du tage Tobias' ski ned?
- Hej, hvor er I? - Det var bare...
- Hvor er Gry og Tobias? - Gry er hos sin mor.
Tobias er ovre at hente et spil, han skal have med til Norge.
- Du lyder mærkelig. - Jeg har det ikke godt.
- Er det hovedpinen? - Jeg har det fint nok.
- Der er en virus i omløb. - Er du sikker?
Jeg skal forbi retsmedicinsk. Boysen mener, han har løst gåden.
- Det er fint, skat. Hej. - Hej.
(Høj musik)
- Hvad? - Nå!
Jeg mailede min kollega i USA. Han var ikke i tvivl.
Har du nogensinde hugget hovedet af en høne?
Næh, men jeg har set den fise rundt uden hoved.
Dens reflekser siger flugt. Det sidder stadig i benene på den.
Ikke at det har noget med det her at gøre. Og dog!
Du så jo selv kraniet. Flere brudflader.
- Der var gået hul. - Og ...?
Hvis der ikke var hul, var hun død straks.
Hjerner har den størrelse, de skal have.
Hvis hjernen hæver, forøges trykket, og blodtilførslen stopper.
Puf, slut! Men her kunne blodet sive ud.
- Jeg henter hende. - Jeg forstår det godt.
Det har måske givet hende 30 sek. Gerningsmanden stikker af.
Hendes sidste tanke er, at han/hun ikke må komme igen.
Hun kommer hen til døren og låser. Vakler tilbage, dratter om og dør.
Hvad med jer? Ved I, hvem der gjorde det?
- Vil du med hjem og have lidt mad? - Du bliver ved.
Jeg er en gift kvinde og skal hjem. Jeg skal sende Tobias til Norge.
Du kan ikke tage hjem efter alt, hvad jeg har gjort for dig.
- Én øl. - Okay, én øl.
Det er ligesom en tryllekunst.
Kender du ikke det?
Når man først ved, hvordan de gør, tænker man: Nå, ikke andet.
Sådan er det også med det lukkede rum. Sådan lidt øv.
Nu mangler vi bare at finde ud af, hvem hun låste døren for. Sover du?
"... Fuld af alle himlens stjerneskud."
Godmorgen. Johnny er ikke kommet tilbage?
Næ, hvorfor skulle han komme, før jeg beder ham om det?
Jeg ved ikke, hvorfor jeg fik ideen, at han ville komme i aftes.
- Fik du sendt Tobias af sted? - Jeg kunne have bidt tungen af.
Det sidste, jeg siger, er: Ingen sorte løjper.
Det eneste, han tænker på nu, er sorte løjper.
Godmorgen. Der har åbenbart været ballade i Hillerød igen i nat.
Ja, og al mandskabet er inddraget. Vi er nødt til at klare os selv.
Det er vel også okay, hvis vi bare bliver fri for ham...
Godmorgen. Så ...! Nu har jeg løst gåden om det lukkede rum.
Hele natten har jeg diskuteret med min ven Uffe.
Han er overlæge inde i Hillerød.
Og nu ...! Ja...
Og nu kommer chokket!
Det var præsten selv, der låste den dør.
Jamen hvordan kan det lade sig gøre? spørger I så.
- Ja. - Hvordan?
Fordi der er et hul i kraniet, hvor blodet kunne sive ud.
Det forlængede hendes liv med 30 sekunder.
Nok til, at hun selv kunne låse døren.
Teknikerne mener, at spaden i redskabsskuret kunne være våbnet.
Alle redskaber er rengjorte.
Det hjælper os desværre ikke. Alle har jo adgang til det skur.
- Har I så hentet Jørgen? - Nej.
Nå?! Ikke for at blande mig...
Jeg ved, det er irriterende med en forhenværende.
Men... Der er altså en lille klokke, der ringer.
Da jeg gik forbi præstegården, var gardinerne stadig trukket for.
Man kan sige meget om Jørgen, men morgenmand har han altid været.
- Goddag. - Jeg kigger ind lidt senere.
Vil du komme med denne vej?
Jørgen Eriksen siger, han var hos dig natten til lørdag?
- Er Jørgen sigtet i sagen? - Nej.
Hvorfor er det så vigtigt?
Jørgen Eriksen har udtalt, at han sov hjemme.
Men da han bliver konfronteret, ændrer han forklaring.
Hvis du kan bekræfte det, er misforståelsen ryddet af vejen.
- Han var hos mig. - Hvad foretog I jer?
- Hvad tror du? - I har et forhold?
- Det betyder ikke noget. - Hvordan betyder ikke noget?
- Det var rent sex. - Havde Jørgen det ligesådan?
Ja. Så længe vi ikke sårede nogen, så kom det ikke andre ved.
Hvor længe har det stået på?
Jeg har sagt, han var hos mig. Var det ikke bare det, du ville vide?
- Hvornår kom han? - Ved ottetiden.
- Hvornår gik han? - Næste morgen klokken halv ti.
Og I var sammen hele tiden?
- Jeg kan ikke høre, hvad du siger. - Ja, vi var sammen hele tiden.
Så må hans kone da have kendt til forholdet.
- Ja. - Hvad med din mand?
Jeg fortalte ham det i går aftes efter det, der skete.
- Hvordan tog han det? - Han blev ked af det.
Herregud, vi er jo voksne mennesker.
Din mand tager af sted fredag aften omkring kl. 19.
- Hvad talte I om lige inden? - Det kan jeg ikke huske.
Foreløbig har hun produceret tre løgne.
To vidner fortæller, at I havde et skænderi, og din mand kørte i vrede.
Du siger, I var sammen hele tiden -
- men der er fem mennesker, der har set ham oppe ved kirken?
Maria! Det er alvor det her. Det er en drabssag.
Det der med, at det ikke betyder noget...
Det gjorde det måske alligevel.
Var det det, I skændtes om? Du fortalte ham, du ville skilles?
Og Jørgen skulle gå op til kirken og sige det samme til sin kone?
Ja.
- Hvor længe var han væk? - En halv time.
- Hvordan var han, da han kom hjem? - Han var ulykkelig.
Han havde næsten ikke kunnet sige det. Det kom som et chok for hende.
Hun var meget syg af gigt. Hun ville ikke have kunnet klare sig.
Jeg vågnede om natten. Han lå og græd.
Han sagde, at det ville have været mere humant...
At slå hende ihjel?
- Kunne han have slået hende ihjel? - Det ved jeg ikke.
Jeg så den hvert år som barn. "Nødebo Præstegård".
- Gjorde du også det? - Nej, en gang var nok.
"Hvornår er det jul, mor?" "Når studenterne kommer."
Det er politiet. Vær venlig at lukke op.
Det er politiet. Er der nogen hjemme?
IP! Hold kæft, hvor han stinker.
En grundig brandert, hva'?
Hej.
Jeg behøver ikke at tale med politiet. Det gør jeg ikke.
Men jeg vil gerne tale med politiet. Jeg vil gerne fortælle alt.
For det var slet ikke meningen at...
Det var ikke meningen, hun skulle...
- Adam Fischer. - Jørgen Eriksen.
Du er frisk nok til at snakke?
Du kan hænge dit tøj der. Der er en stol og et glas med Treo.
Afhøring. Klokken er 14.20, 6. marts.
Afhøring af Jørgen Eriksen. Du har ikke pligt til at udtale dig.
- Hvor var du fredag aften? - Hos en bekendt.
Og den bekendt, Maria Lange, siger, at du forlod hende kl. 22.
- Skal vi ikke starte der? - Er det rigtigt?
- Ja. - Hvad lavede du i kirken?
- Jeg fortalte det til Eva. - Hvad fortalte du?
At jeg ville skilles.
Kom det bag på hende?
- Ja. - Hvordan reagerede hun?
Hun blev ked af det. Meget.
- Og græd? - Ja.
- Hvad gjorde du så? Trøstede? - Ja.
- Men hun misforstod det. - Hvordan misforstod?
Jo, hun blev...
- Hun blev kælen. - Hvad så mere?
- Jeg... Jeg rev mig fri. - Og hvad så?
Hun var rasende. Hun nærmest jog mig ud af kirken.
Ud af kirken? Og det var det?
Ja.
- To millioner er mange penge. - Hvad?
- To millioner er mange penge. - Jeg ved ikke, hvad du mener.
Jeg udtrykker mig også lidt uklart. Jeres livsforsikring.
- Vi har ikke nogen livsforsikring. - Jørgen, vi har tjekket det.
Nu skal du se.
Den der er da vist nok din underskrift.
16. marts 1999.
- Jeg troede, det var husstands... - Det er lidt svært at tro på.
Din kone var syg. Det er ingen billig forsikring.
- Det må kunne mærkes i budgettet. - Alt det der tog Eva sig af.
Det er en, hun har tegnet for min skyld.
Jeg synes, du skal fortælle, hvad der virkelig skete.
Hej. Flere rapporter. Hvordan går det derinde?
Han er fast i kødet. Nu har det stået på i tre timer.
De her er fra 1. marts. Det kan du godt huske, ik'?
Dem har du betalt på postkontoret. Og se her... Hovsa!
Der har vi søreme livsforsikringen.
Eva havde lagt dem frem, jeg skulle bare betale.
- Beløbet undrede dig ikke? - Nej.
Jørgen, det er mange penge.
Ingrids telefon, det er Gaby. Gry? Et øjeblik.
- Det er Gry. - Det er Ingrid.
Jeg er på hospitalet. Det er far.
Hvad er der med ham?
Han er ved at blive opereret i hjernen. Han faldt om i køkkenet -
- og så ringede jeg efter en ambulance. Nu opererer de ham.
- Gry, jeg kommer med det samme. - Okay. Hej.
Det er Søren. De er ved at operere ham.
Jeg kører dig.
- Det gør jeg selv. - Det vil jeg ikke diskutere.
Det var en kompliceret operation, men han klarer det.
Der var en stor blodansamling i hjernen.
Havde vi ikke opereret, var han død.
- Hvor længe har han haft det? - Sikkert siden trafikulykken.
- Hvorfor opdagede I ikke det før? - Han blev ikke til observation.
Vi kan takke Gry for, at hun handlede så resolut.
- Vi ringes ved. - Tak, IP.
(Kirstens stemme i radioen)
Så huskede du det alligevel.
Jeg henter lige et glas til dig.
Ja, jeg syntes ikke, hun skulle høre det alene.
Søren er blevet indlagt.
Han klarer det.
- Vi har en sofa. Vil du ligge der? - Det var en god ide.
- Jeg vækker dig, når han vågner. - Lover du det?
Jeg har lige læst en rapport.
Købmanden siger, pastoren kom ind og købte batterier til diktafonen.
Hun bad ham om at skifte dem for hende, men det får han ikke gjort.
Spørg Jørgen Eriksen, om han skiftede dem.
Du siger, at hun blev rasende. Så må hun have slået dig?
- Nej. - Jo, tænk dig om.
Hun slår dig, og så slår du hende lidt for hårdt. Så tænker du:
Så kan jeg lige så godt gøre arbejdet færdigt.
Jørgen. Har du sat helt nye batterier i din kones diktafon?
Nej. Men det var det første, hun sagde, da jeg kom ind i kirken:
"Godt du kommer. Kan du ikke skifte batterierne?"
Så begyndte vi at snakke om det andet.
Klokken er 21.48. Afhøringen er afsluttet.
Du kan godt gå, men du bliver i Nødebo, ik'?
Farvel igen!
- Vil du fotælle, hvad der foregår? - Det er batterierne.
- Hvad for batterier? - Hun købte nye på vej til kirken.
Hun kunne ikke selv skifte dem, fordi hun havde gigt.
Jørgen forlod kirken 22.30, og inden 23.30 var hun død.
Hvis ikke han skiftede dem, er det en anden.
Okay...
Jeg bliver nødt til at gå.
Jens Olesen, siger det dig noget?
Kirketjeneren? Få ham ind.
- Fischer er ude at hente ham. - Han var der ikke.
- Hørte du, hvad han sagde? - Ja.
Lad mig lige få hende. Ja, det er mig. Han var der ikke.
Men Vindfeldt mente, at han nok var hos sin mor på plejehjemmet.
Det er vist det eneste, han har. Kirken og hans mor.
Åh, Jens ...!
Det er politiet.
Jens Olesen, klokken er 02.07, og du er anholdt.
Du har ikke pligt til at udtale dig.
Glem ikke min lille gave.
Hvad vil du nu?
- Er det dig, hun taler til? - Nej.
- Hvornår tog du til Hillerød? - Med bussen kl. 18.
Dine fingeraftryk er på batterierne. De blev først købt kl. 20.
Du var i kirken, efter du kom fra Hillerød?
- Ja. - Og skiftede batterierne?
- Hun var i live, da jeg gik. - Hvorfor har du ikke sagt det før?
Jeg troede, I ville tro, det var mig.
- Den pige, du var sammen med... - Pia.
- Ja, Pia. Ser du hende ofte? - Hun er min kæreste.
- Hun er syg og har brug for penge. - Har du fortalt din mor om hende?
- Nej. - Hun ved det godt.
- Det gør hun i hvert fald ikke. - Jo, det gør hun.
Hun fortalte, vi kunne finde dig hos Pia.
- Så var det helt overflødigt... - At slå Eva ihjel?
Var det på grund af Pia, du slog hende ihjel?
Ja.
- Hvorfor? - Jeg var på vej op til kirken.
Jeg ville fortælle præsten noget og hørte, hun skændtes med sin mand.
- Så ventede jeg, til han gik. - Hvad skulle du fortælle hende?
Jeg ville fortælle, at jeg havde taget nogle penge fra kirkekontoret.
Pia er meget syg, så hun har brug for mange penge.
Så... bad præsten mig om at skifte hendes batterier.
Så sagde jeg, hvad jeg havde gjort, og at jeg ville betale tilbage.
Jeg har aldrig oplevet hende så hård.
Hun sagde, at hun ville fortælle det til hele menighedsrådet.
Også mor...
- Så gik du ud og hentede spaden. - Hun gik og talte om kærlighed...
...som tåler alt.
Så for der en djævel i mig.
Jeg var rigtig vred.
Undskyld.
Det er flot. Vi ses.
- Vi har fået en fuld tilståelse. - Ingrid...
- Det gik ikke. - Hvad gik ikke?
- Der er tilstødt komplikationer. - Hvad er der?
Hans hjerne har ikke fået blodforsyning de sidste 14 minutter.
Ingrid. Vi er nødt til at tale organdonation.
Kendte du Sørens holdning?
- Hvor længe vil hans hjerte slå? - 12 timer, højst.
Du behøver ikke tage stilling til det nu.
Hvis jeg skulle følge Sørens ønske...
...ville det være at hjælpe en anden. Vi vil godt være alene nu.
Gry.
Er han vågnet?
Nej, han er ikke vågnet.
Det gør han heller ikke.
Hvad ...?
Din far er død.
Nej...
- Nej! - Kom her.
Skal jeg ringe efter din mor?
- Flot arbejde, I lavede deroppe. - I lige måde.
Danske tekster: Katrine Møller Dansk Video Tekst